Tento příběh je smyšlený. Všechna jména osob, míst a organizací jsou smyšlená.
Dodržujte pravidla silničního provozu a jezděte bezpečně.
Takumi se připojil k expedičnímu týmu Project D vedeném Ryosukem Takahashi a vyhrál první závod proti Toru Suetsugovi ze Seven Star Leaf.
Zhruba uprostřed léta se začali připravovat na svého dalšího soupeře, školu Todo.
cesky
ˇ
INITIAL
Tahle skutečnost mi vyhovuje...
...a chci ji být hodná.
Síla je křehká a slabost nespravedlivá.
Pochyby jsou věčné a čas letí.
Jako raketa do nebes.
Tak pohni a udělej to.
Je na čase nechat sny se rozplynout po obloze.
Zlato, je to tvá hra.
Pozvedni ruce a koupej se v záři světla.
Proleť se po nebi.
Pokud narazíš na překážku, tak jen tu ve svém srdci.
Je to jako plamen.
Třesou tebou emoce, ne strach.
Proleť se po nebi.
Nejsem si jistý směrem, ale to nevadí.
Jen se koukni, takhle se létá.
Je to tvá hra.
Ovládni vítr a miř výš a výš.
Rychle to zvládni.
Jsi nebeský jezdec.
Žádné auto v protisměru.
Můžeš jet naplno.
Perfekt! Vedeš si dobře, Mako!
Hmm...
Copak?
Něco tě trápí?
Mako...
Ale nic.
Tak jo, pojďme na další jízdu, Sayuki.
Dneska je moc pěkně.
Jo, to je fakt.
Raději bych někam jel, než tady makal.
A měl na sedadle spolujezdce nějakou pěknou holku.
Čeho se lekáš?
Jak dlouho tu už stojíš, Kenji?
To tu nemůžu být?
Ale kdepak.
Určitě se nudíš.
Á, Takumi.
Čau.
Zdarec.
D tenhle týden nejede nikam závodit, že?
Jo.
Takže se taky nudíš, co?
Ani bych neřekl, že se nudím...
...spíš jen, že nemám dnes nic na práci.
No jasně, to známe.
Takže jsi sem přišel, protože nemáš do čeho píchnout, že?
Trefa do černého.
A jak ti to jde v té spediční firmě?
Už sis zvykl?
Jo, ale mám napilno, kvůli D.
Pověz nám něco o tom závodě, co jsi jel před pár dny.
Jaké bylo první vítězství pod křídly Projectu D?
No, víš...
...jak to jen popsat.
Byla to úleva.
Úleva?
To je jako všechno?
Čekal jsem, že řekneš: "Bylo hned jasné, že vyhraju."
Víš...
...jel jsem tak, jak mi Ryosuke řekl.
Měl jsem radost, že jsem vyhrál...
...ikdyž to bylo hodně těsné.
Pochválili mě a říkali, že jsem si vedl dobře.
Závodění mimo prefekturu pro tebe musí být velmi těžké.
Bylo by mrzuté vyzvat někoho, jet za ním a pak prohrát.
O něčem takovém při závodění vůbec nepřemýšlím.
Spíše, než o vítězství, nebo prohře...
...přemýšlím o tom, jak jet lépe, než posledně.
Jasně.
Už dlouho jsem na horách nejel...
...natož, abych s někým závodil.
Takumi, mohl bys mi v noci věnovat trochu času? Teda jestli nic nemáš.
Proč ne.
Nemám nic v plánu.
Chci se zase trošku projet po horách.
Chtěl bych, abys seděl vedle a učil mě.
Může být?
To je bezva nápad!
Pojeďme na Akinu všichni a užijem si to!
Jasně.
Jo.
Rozumím.
To by mi udělalo radost.
Ikdyž...
...ještě mi prosím nechte chvíli na rozmyšlenou.
Už je to pěkně dlouho, co jsme tady byli naposled.
To jo.
Poslední dobou jezdím na Akině jen rozvozy.
Určitě je psychicky náročné závodit na nových tratích.
O tom žádná.
Tady na Akině známe každičký kousek tratě...
...ale to nejde srovnávat s tím, když poprvé přijedeš na nějakou jinou trať.
Ale nemůže se tomu bránit, když je člen Projectu D. Určitě je to strašně těžké.
Jo.
Už bychom mohli pomalu vyrazit, co, Iketani?
Já a Kenji pojedeme těsně za vámi v mé 85ce.
Jestli pojedeš pomalu, předjedu tě.
Když myslíš.
Tak jo, Takumi, pojďme na to.
Jo.
Věřím ti.
Pokud tě cokoliv napadne, tak mi to řekni. Ikdyby to byla drobnost.
Rozumím.
Jsem zvědavý, jak pojede.
Už se na to těším.
Jdu na to.
Vyrazil!
Nenech ho ujet.
Já vím.
Jedém!
Blíží se první zatáčka.
Tak jo.
Doryaa!
To nebylo zlé!
Co na to říkáš, Takumi?
Ani stopa, ani načasování nebylo úplně nejhorší.
Fakt?
Ten rychlý výjezd ze zatáčky byl hodně slušný.
Což mě překvapuje.
Jo, jo...
...tohle se mi líbí!
Doryaa!
Jde mu to.
To nebylo vůbec špatné, Iketani!
Tak co ty na to?
Dneska mi to nějak jde.
Řekl bych, že to esíčko bude trošku problém.
Iketani má tendenci to přepísknout, když se dostane do nálady.
A teď esíčko!
Jo.
A je to tady.
Esíčko!
Iketani!
Moc tlačíš na pilu!
Bože můj!
No jo.
A je to tady.
Věděl jsem, že to tak dopadne.
Naštěstí nikde ani škrábaneček.
Stejně bys ale měl pro jistotu vyměnit tu pravou zadní gumu.
To máš pravdu.
Vyměním ji, jak se vrátím.
No jo, ještě musím hodně trénovat.
Ale stejně si myslím, že nikdy nebudu tak dobrý, jako Takumi, ikdyž budu trénovat.
Jsi pořád stejně nerozhodný.
A co jako?
Však víš...
...už je načase se přes to přenést.
Co tím chceš říct?
Přes co bych se měl přenést?
Využiju tuhle příležitost a budu upřímný.
Zapomeň na Mako.
Mako? A co s ní?
S takovouhle budeš nadosmrti sám.
Až budeš mít příležitost, tak ji určitě promarníš...
...protože pořád myslíš na Mako.
Dost možná.
Nemusíte všechno zveličovat.
Prostě nemám štěstí.
To není zveličování.
Když tě vidím, tak mě to trápí.
Po tom ti nic není.
Předně takové věci nechci slýchat od někoho nezadaného.
Ne, Iketani!
Tohle bude Kenjiho konec!
Já...
Já chci taky holku!
Ale aspoň vidíš...
Vidíš, co děláš?!
Nejste vy dva náhodou komedianti?
Más bod.
Stejně...
Copak?
Nemyslíš pořád na Mako?
Proč se s ní nezkusíš znovu spojit?
To nejde. To nemá cenu.
Nemá smysl se o to snažit, když jsem to nezvládl.
Už jsem to zkoušel tolikrát. Jsem prostě měkkej.
Jak jednou promarníš šanci...
...je po všem.
Ani mi nemluv.
Už ani nevím, kolikrát jsem chtěl zavolat Kazumi.
Příležitosti mi stále proplouvají mezi prsty a čas plyne dál.
Už to bude skoro půl roku.
Půl roku. No a?
Už je moc pozdě.
Nevěřím tomu, že by tak pěkná holka zůstala sama tak dlouho.
To nemůžeš vědět.
Mako není žádná lehkomyslná holka.
Určitě by neměla radost, kdybych jí zavolal.
Každopádně, už je moc pozdě.
Tím si jsem jistý.
Opravdu se drží zbytečně zpátky.
Hádám, že potřebuje nějaké osudové setkání, aby se z toho dostal.
Není dne, kdy bych nemyslel na Mako.
Pořád si říkám, že bych se jí za to tenkrát měl omluvit.
Měsíci, však ty víš. Když ono je to tak těžké.
Co to?
Padá hvězda!
Zádušní mše? No to je radosti.
Je tu nějak plno.
Že by proto, že jsou prázdniny?
Ty, Koichiro...
Copak?
Není tady poblíž nějaké odpočívadlo?
Co?
Jestli to opravdu potřebuješ.
Pohni si, mamko!
Už nemáme moc času.
Jo, jo. Já vím.
Sakra.
Všichni mají dovolenou.
Kam se podívám, tam je nějaký pár.
Kam bys chtěla jít?
Kamkoliv, to je jedno.
Taky bych se někam projel s holkou.
Když si uvědomím, že mě na cestě doprovází mamka...
...tak mě chytá ukrutná depka.
Už jsi, mamko?
Kuk.
Jak jsem si myslela! Je to Iketani!
S-Sayuki!
Chvíli jsem si myslela, že to je někdo jiný. To bude tím, že jsi takhle oblečený.
Hej Mako! Tak je to opravdu Iketani!
Co tam děláš? Klidně sem můžeš přijít!
Mako?
Ahoj.
Už je to pěkně dlouho...
Co jseš tak nervózní?
Ty jsi fakt zvláštní.
Víš...
Úplně se mi vrací vzpomínky. Jak se vám daří?
Jo...
Takumi je úžasný!
Pravidelně kontroluju stránky Projectu D.
Je to skutečné?
Opravdu přede mnou stojí Mako?
V osm hodin...
...na tebe budu čekat pod billboardem, kde jsme se poprvé potkali.
Ráda bych se s tebou zase potkala...
...a strávila s tebou noc někde o samotě.
Mako je přímo přede mnou.
Ale no tak, Iketani...
...posloucháš mě vůbec?
Co?
Co to s tebou je? Jsi úplně mimo.
Promiň, Sayuki.
Jen jsem si vzpomněl, že jsem chtěl něco říct Mako.
Co?!
Chtěl bych se ti omluvit, Mako.
Moc se omlouvám...
...že jsem nedorazil na tu schůzku včas.
Ten den byla dálnice úplně ucpaná.
A nejen to.
Hlavně proto, že jsem vyrazil pozdě.
Když jsem dorazil na místo, kde jsme se měli setkat...
...bylo už těsně po desáté.
Co? To není možné.
Čekala jsem tam přesně do deseti.
Opravdu!
To jako fakt?
Mako, ty jsi tam čekala dvě hodiny kvůli mě?!
Ano.
V tom případě...
...jsem ji musel minout...
...jen o minutu, nebo dvě.
Zase jsem měl smůlu.
Ne.
Kdybych tenkrát neváhal a vyrazil dřív...
Koichiro, copak to tam děláš?
Mami?!
Ale nic!
Přijdeme pozdě, pokud sebou nepohneme.
Teta nás zdrbe.
Já vím.
Hned přijdu. Nemusíš sem chodit. Teď mě neruš.
Zatracená práce!
Proč to musí vždycky dopadnout takhle?!
Motá se mi hlava...
...ale já se nevzdám!
Mako...
...chtěl jsem ti říct ještě něco jiného.
...ale nějak už nemám čas.
Takže...
...no...
...víš...
Já taky.
Taky bych ti ráda něco řekla, Iketani.
Zavolej mi, až budeš mít čas.
Budu čekat.
Mako...
...určitě! Určitě ti zavolám.
Tak ahoj.
Měj se.
Copak, copak, Koichiro?
Kdo je to děvče?
Ach, Koichiro...
No...
...ani nevím, jak jsem se dostal zpátky do auta.
Hlavu jsem měl vymetenou ještě dobrou půlhodinu.
Nemám pochyb.
Zcela jistě to bylo osudové setkání.
Co že?!
Ty jsi potkal Mako?
Opravdu, Iketani?
Doopravdy.
Opravdu, bylo to tak.
Ani nemůžu uvěřit, že se taková náhoda mohla stát.
Potkali jsme se na odpočívadle u dálnice.
Jasně.
Tentokrát si tím si jsem naprosto jistý.
Za tuhle poslední šanci vděčím svým ctěným předkům.
No ty vole.
Jací předci?
Iketani, myslel jsem, že řekneš bůh.
Tentokrát ne, protože jsem byl na cestě na zádušní mši.
Netušil jsem, že jsi věřící.
Přijde mi, jako bych se uvnitř rychle vracel v čase.
Je to, jako bych byl ve stroji času!
Hmm.
Jako bych se mohl vrátit zpět pod billboard s kamameshi.
Mnohokrát vám děkuji, ctění předci.
Už nikdy neudělám stejnou chybu!
Přesně tak.
Hodně štěstí.
Díky!
Moje trápení posledního půl roku mě jen podpořilo k dodání si kuráže.
Teď už to vyjde.
Tentokrát ten krok s Mako udělám.
Aura!
On vyzařuje auru!
Netuším, co se to děje, ale děláš na mě dojem.
Opravdu jsi vyrostl.
Ani nemůžu uvěřit, že jsi ten stejný nerozhodný Iketani.
Opravdu.
Věci se konečně začínají hýbat, Iketani.
Mám z tebe radost.
Hodně štěstí.
Věřím, že to zvládneš.
Hlavně získej svou milovanou Mako.
No jo.
Vypadá, že si je jistý.
Proč?
Proč poslední dobou váhám?
Nemůžu se rozhodnout. Co mám dělat?
Mako.
Blíží se auto.
Viděl jsi to?
To byly ženský.
Co?
Závodnice?
Nejedeš špatně...
...ale měla bys to zvládnout ještě rychleji.
Dáme další jízdu.
Už jedou. Už jedou!
Nazdar holky!
Hej!
Vypadáte pěkně.
Neporadily byste nám?
Ty jo, ony nás úplně ignorují.
To jo! Jak dvě husy.
Určitě sem přijely hledat chlapy.
Určitě jsou namyšlené jen proto, že umí trochu jezdit.
Jezdit? Vždyť to jsou jen holky.
Tak jsme holky. No a?
Ale ale! Už začíná pookřávat.
Jen nás štve, že opovrhujete holkama. Nic víc.
Už se bojím!
Takže s náma chcete závodit?
Jednu downhillovou jízdu.
Co myslíš, Mako?
Pokud na to nepřistoupíme, tak budou tvrdit, že utíkáme, protože jsme holky.
To je ono. Do toho!
Jo.
Pojedem stylem kočka a myš. Vyhraje ten, kdo ujede, nebo předjede.
Jestli chcete, můžete jet v čele.
Tak jo.
Budete brečet, jako malý holky.
Tak jo, jedem!
Ty holky si fakt myslí, že mě dokážou porazit?
Co musíme udělat, abychom vyhráli?
Možná bychom měli...
Tak jo...
...necháme je chvilku jet.
Vezmeme je na výjezdu ze zatáčky C-121, jako obvykle.
Jsou lepší, než jsem čekala.
Ale...
...nás stejně neporazí.
Hej, snaž se trošku víc.
Drží se nás, jak klíště!
To není možné.
Co se to děje?
Úžasná.
Jsi úžasná, Mako.
Jsi bez pochyby rychlejší, než když jsi jela proti Takumimu.
Rychlost nájezdu do zatáček...
...brždění, výběr stop...
...všechno je perfektní.
Nemusíme čekat až na C-121.
Předjedu ho už v další zatáčce!
To není možné!
Hej!
To je neuvěřitelné!
Už jsi nezávislá, Mako.
Tak jo, Kenji, Itsuki.
Vyrážím.
Co?
Už?
Opravdu vyrážíš brzo.
Nemáte schůzku až v noci?
Nemůžu si dovolit udělat chybu.
Tentokrát by to už nebyla sranda, kdybych zase dojel pozdě.
I tak, nemyslíš, že jedeš zbytečně brzo?
To je v pohodě.
Mako na mě čekala dvě hodiny.
Když se nad tím zamyslíte, tak dorazit o dvě hodiny dříve nic neznamená.
To máš pravdu, pokud to takhle bereš.
No nic, jedu.
Nemůžu to zkazit, když budu o krok napřed.
Hodně štěstí!
Hurá! Hurá!
Iketani!
To už jel?
Iketani do toho dává všechno.
Jo.
Z poslední chyby se evidentně poučil.
Říkám si, jak to dopadne tentokrát.
Jsem z toho trochu nervózní.
Podle toho, co jsem slyšel od Iketaniho, tak si myslím, že má docela šanci.
Vypadá to, že Mako na něj čekala celou dobu, aby se se s ní spojil.
V tom případě se určitě stane něco velkého!
Iketani je do Mako opravdu zamilovaný.
Bude to pro něj jako sen, jestli se stane jeho přítelkyní.
Závidím mu, jen na to pomyslím.
A co ty, Kenji?
Abych byl upřímný, taky jsem mu to záviděl.
Mako je opravdu pěkná.
O tom žádná.
To musí uznat každý!
Však víš jak.
Ve skutečnosti si připadám, jako bych s ním slavil.
A teď o tom budu poslouchat každý den.
Ale nějak to přežiju.
Až jsem uronil slzu. Tomu se říká přátelství!
Nemůžu se k němu otočit jen tak zády.
Trápím se jím víc, než sebou.
To je pravda.
Taky chci, aby už byl Iketani šťastný.
To stačí.
Dost bylo povzbuzování Iketaniho.
Běžte si taky najít nějaká děvčata pro sebe.
Mládí je krátké.
Nepřipomínejte nám to, prosím.
Bolí mě srdce.
Kazumi...
A já nemám žádnou.
Kupodivu jsem klidný...
...ikdyž to bude poprvé, co vyznám své city dívce.
Prosím, buď má jediná.
To je jediná věta, kterou jí musím říct.
Nic od toho neočekávám.
Prostě to na ni vybalím a bude.
Když pomyslím na toho půl roku trápení...
...nemám jediný důvod se držet zpátky!
Opravdu.
Dálnice byla prázdná, takže tu jsem opravdu o dvě hodiny dřív.
Fajn.
Tentokrát tu jsem na 100% včas.
Když pomyslím na předchozích šest měsíců...
...tak jsou dvě hodiny nic.
Promiňte.
Viděl jsem, že tu sedíte...
...a nikam nechvátáte.
Myslíte, že byste mě mohl vyslechnout?
Co?!
Vám ujel autobus, zatím co jste jedl kamameši?
Přesně tak.
Proto bych měl na vás prosbu.
Omlouvám se, že otravuju, ale mohl byste mě zavézt do hotelu v Karuizawě?
Asi bych neměl...
Já vím, že toho chci asi moc...
...ale vůbec se tady nevyznám a ani nevím, kde mi hlava stojí.
Už jsem se začínal cítit sám.
Takže mě nesvezete?
Jak jsem čekal.
Zatracenej dědo...
Opravdu je mi tě líto.
Do Karuizawy a zpět to zvládnu asi za hodinu.
Tak dobře.
Zavezu vás tam, dědo.
Opravdu?
Moc vám děkuju.
Jste moc hodný člověk.
Tak jo, nastupte si, honem.
Jo.
Dědo, to cestujete sám?
Přesně tak.
V tomhle věku je cestování moje jediná radost.
Jasně.
Jaro, léto, podzim i zima.
Každé roční období má své kouzlo.
Když už to zmínil, tak teď je jaro.
Čas letí.
Tak už jsme v Karuizawě. Na který hotel vás mám zavézt, dědo?
No...
Myslím, že mám letáček.
Tady je.
Sem mě prosím vemte.
Co? Kitakaru Grand Hotel?
Počkejte, dědo.
Tohle sice Karuizawa je, ale ne Severní!
Tohle je jiná Karuizawa?
Severní Karuizawa je v prefektuře Gunma.
To je moc daleko, to nezvládnu.
Tomuhle chudákovi nemůžu říct ne.
Sakra, to je snad zlej sen!
Do Severní Karuizawy to jsou nejmíň dvě hodiny.
Prosím, zavolej mi, až budeš mít čas.
Budu čekat.
Ma- Mako...
Jasně! Určitě ti dám vědět.
Čau.
Měj se.
Když se budu snažit, tak bych to mohl zvládnout na čas.
Dědo, šlápnu na to.
Prosím, držte se.
Ještě tu není.
Zase jsem dorazila první.
Jsem to ale debil.
Před půl rokem...
...jsem všechno podělal, když jsem přijel o dvě hodiny pozdě.
Dneska jsem to posral, protože jsem přijel o dvě hodiny dřív.
To už je moc, vážení předci!
Kéž bych byl Takumi...
Sakra!
Každopádně si musím pohnout.
Když na to šlápnu, tak přijedu jen asi půl hodiny pozdě.
Trénoval jsem svou techniku právě kvůli tomuhle!
A je to v řiti.
Trefil jsem kamen na kraji cesty...
...a prorazil gumu.
Co horšího mě mohlo potkat?
Já nemám rezervu!
Stejně bys ale měl pro jistotu vyměnit tu pravou zadní gumu.
To je ono!
Tenkrát jsem si vyměnil kolo...
Kurvááá!
A že zrovna teď!
No hlavně ji musím zavolat.
Jak to, že je vybitej?!
Nemůžu tady marnit čas!
Mako, je mi to moc líto!
Mako!
Co se asi stalo Iketanimu?
Ani nevolá.
Říkám si...
...jestli nezapomněl?
Tady na horách ani není veřejný telefon.
Au.
Kurva.
Srdce mi může puknout.
Musím najít telefon!
Závodník musí běžet dolů z kopce pěšky.
To není vtipné!
Prosím?
Iketani!
Jsem ráda, že tě slyším. Kde jsi?
Co? Ty máš defekt?
Moc se omlouvám, Mako.
Nejen, že jsem měl zpoždění, ale ještě jsi pro mě musela dojet.
Dobře vím, jaká je to ostuda.
Opravdu se tím netrap.
Nakonec jsme se potkali.
Každopádně...
...co jsi mi to chtěl tenkrát říct, Iketani?
No...
...víš...
Ty bláho.
Jsem úplně mimo, kvůli téhle trapné situaci.
Jo...
...Mako, ty jsi mi taky chtěla něco říct.
Co to bylo?
No...
...vím, že to je možná trochu ukvapené...
...ale budu se stěhovat do Tokia.
Tokia?
Viděla jsem nabídku jednoho vydavatelství, že bude rok sponzorovat amatérské závody...
...a zkušenosti toho dotyčného otisknou v časopise.
Tak jsem se jen tak přihlásila...
...a z nějakého důvodu...
Oni tě přijali?
To je úžasné!
Mako, bude z tebe závodnice!
Ikdyž je to jen okruhová série sponzorovaná výrobci aut a jsou dovolené jen minimální úpravy...
Stejně to je úžasné!
To jo.
Slyšela jsem, že roční závodění normálně vyžaduje obrovkou sumu peněz.
Sama bych to asi nikdy nezaplatila.
To věřím.
Nejsem jsem si jistá...
...ale myslím si, že bych podruhé už podobnou šanci nedostala.
Tak jsem ti to chtěla říct, Iketani.
Myslím, že za to všechno vděčím tobě...
...protože jsem vydržela jezdit tak dlouho, Iketani.
O čem to mluvíš, Mako?
To není vůbec pravda.
Ne. Nemyslím si, že bych vůbec dostala tuhle šanci...
...kdybych se s tebou nesetkala, Iketani.
Ty bláho.
Ani nevíš, jak rád to slyším.
Gratuluju ti, Mako.
Nemůžu uvěřit, že někdo, koho znám, se stane skutečným závodníkem.
Povím o tobě všem kamarádům, až budeš slavná!
Až se tak stane, dej mi prosím první autogram.
Ale, o čem to mluvíš?
Ne, myslím to vážně.
Jsem unesen.
Jsi skvělá, Mako!
Vidím, že z toho má taky radost.
No jasně...
...proč by neměla mít.
Pořád mluvím jenom já...
...ale taky bych ráda slyšela, co jsi mi chtěl povědět ty, Iketani.
No, víš...
...chtěl jsem ti říct...
To není dobré.
V porovnání s tím, co jsi mi řekla ty, to nic není.
To není pravda, pověz mi to!
Ne, opravdu o nic nejde.
Víš, chtěl jsem se ti pořádně omluvit za ten loňský rok.
A vypadá to, že už jsi mi odpustila.
To je ono.
To je všechno?
Jo.
Vlastně jsem jí chtěl říct "Neodcházej".
Ale...
Ale nezvládnu to.
Iketani...
Mako...
No, potřeboval bych si zavolat odtahovku, aby mi odvezli auto domů.
Omlouvám se, ale myslíš, že bys mě mohla vyložit někde u telefonu?
Jo?
Co že?!
Ty ses vrátil zpět, aniž bys jí vyznal své city?
Víš...
...jak bych jen mohl za oněch podmínek?
To je sice pravda, ale nikdy se nedozví to, co k ní cítíš, když jí to neřekneš!
To je v pohodě.
Vzhledem k tomu, že se Mako stěhuje do Tokia kvůli závodění, tak vyznání mých citů by ji jen trápilo.
No ale...
Mozná bych z toho měl radost...
...ale bylo by to jen jednostranné uspokojení.
Tohle byla správná volba, co se týče citům k druhému.
Popřání všeho nejlepšího a povzbuzení, je pro ni to nejlepší, co jsem mohl udělat.
Jsi moc hodný.
Možná.
To je od Iketaniho divné.
Myslela jsem, že k tobě taky něco cítí.
Já ty chlapy nechápu.
To je v pohodě, Sayuki.
Teď se můžu pohnout z místa.
Opravdu?
Abych byla upřímná, bála jsem se.
Život v Tokiu je určitě složitý.
Vůbec jsem nevěřila, že měkota jako já, se může stát závodníkem.
Byla jsem nerozhodná do poslední minuty...
...takže bych se nechala přemluvit, kdyby mi někdo řekl, abych to nedělala.
Teď jsem jen naštvaná, že jsem nad něčím takovým váhala.
Jsem si jistá, že Ikatani byl asi chladný proto, že to dokázal prokouknout.
Popostrčil mě, když říkal...
..."Jen to zkus a věř si."
Takže v tomhle už nemám žádné výčitky.
Aspoň to takhle chápu.
Možná to je pravda.
Má obdivuhodnou schopnost to takhle podat.
Cítím, že to tak opravdu je.
Iketani...
...opravdu nemáš...
...žádné výčitky?
Nemám.
Je to těžké...
...ale nemám.
Takhle to mělo být.
Mako...
...hodně štěstí!
Máš na to talent.
Půjdu si zatím, jak to jen půjde.
Už nebudu váhat.
Takže tohle je konec Impact Blue.
To je trochu smutné.
Potřebuju víc trénovat.
Prorazil jsem gumu, protože mi stále chybí zkušenosti.
Budeš se mnou trénovat, Kenji?
Takumi mi to tenkrát říkal...
...ale je pravda, že na to tlačím, když jsem v ráži.
Blíží se esíčko.
Tak jo!
Tohle je poslední jízda Impact Blue.
Dobře se dívej, Sayuki.
Tak ať to má šmrnc.
Padající hvězda Impact Blue.
Ještě tě čeká hodně práce. Pořád ti to moc utíká ven.
Jo.
Ale je to super.
Když jedu, můžu zapomenout na všechno.
Možná nejsem tak rychlý, jako Takumi...
...ale taky jsem srdcem závodník.
Překlad mluveného slova: Trinom Překlad intra, outra a korekce: Woyta
© 2014 Initial D česky http://initiald.cz
Za světlem které je za těmi dveřmi...
Ke světlu, které proudí do pokoje...
Vidíš? Záblesk vzpomínky.
Zase se smějeme, jako děti.
Ano ta klíčová dírka. A uvnitř...
...za těmi orezlými dveřmi...
...spolu s úryvky naší minulosti.
Ale teď mě nech odejít.
Ten hlas, co mi zní srdcem...
...je znamení dní, které minuly.
Ten zvuk zvonů, který uklidňuje mé srdce...
...je melodie mých cinkajících klíčů.
Po dlouhou dobu jsem byla ztracena.
Nedostala jsem žádnou odpověď.
Ale dříve, než ta příležitost zmizí...
...a má ruka se jim přiblíží.
Zavřené dveře...
...stříbrné úlomky...
...světlo prosvítající trhlinou...
...a klíč v mých rukách...
...který uvolní tyhle zrezlé dveře...
...a mé mizející vzpomínky.
Teď dej mi svou lásku, dej mi svůj život.
Během noci...
...když nemohu najít věc, co mi proklouzla mezi prsty...
...tak se modlím k vycházejícímu slunci...
...aby mi ukázalo správnou cestu.
Zavřené dveře...
...stříbrné úlomky...
...světlo prosvítající trhlinou...
...a klíč v mých rukách...
...který uvolní tyhle zrezlé dveře...
...a mé mizející vzpomínky.
Teď dej mi svou lásku, dej mi svůj život.
Tito dva lidé se už nikdy nepotkají.
Závodníci...
...nepotřebujou holky!